Te rog, du-mă la spital !
Nu pot să respir.
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc & BRiLi
Sincronizare: Driv3r @ titrari.ro
ULTIMII TREI ANI
Ştii ce ? Dacă ai avea un pic de minte, ai tăcea din gură.
Dă-mă în judecată.
Eu ştiu doar că femeile n-ar trebui să lucreze niciodată pentru alte femei.
Cum poţi să spui aşa ceva ?
Pentru că mereu se simt ameninţate.
Mai ales dacă tu eşti frumoasă, iar ele nu sunt.
Bine, tu nu te-ai certat niciodată cu şeful tău.
Niciodată. Ştii de ce ?
- Pentru că e bărbat. - Putem schimba subiectul, te rog ?
Vreau doar să mă duc acasă şi să-mi pup băiatul.
Vezi, trebuia neapărat să spui că tu ai un copil, iar noi, nu.
Exact la asta mă refeream.
N-am vrut să insinuez nimic de genul ăsta.
Nu-ţi cere scuze. Aşa e firesc.
Femeile mereu concurează între ele.
De-asta ai probleme cu şefa ta.
- Pentru că e femeie. - Exact.
Femeile ar trebui să lucreze sub bărbaţi, iar bărbaţii, sub femei.
Asta e tot.
Dar bărbaţii sub bărbaţi ?
Şi aşa e bine. Ei se descurcă.
- Putem pleca acum ? - Nu mai bea nimeni nimic ?
- Nu mai vrem. - Duble ?
Femeile sunt în stare de lucruri extraordinare. Eu sunt una. Ştiu.
Dar nici măcar eu n-aş lucra pentru mine.
Acum suntem de acord. Noapte bună, Mick.
Dar ce toane proaste avem.
Are şi ea dreptate, frate, să ştii. Prefer să lucrez sub tine decât sub ea.
Ce frumos ! Şi eu aş prefera să lucrez sub el.
Ai prefera să lucrezi "sub" John ?
Te deranjează şi asta ?
Nu, de ce m-ar deranja mica ta aluzie sexuală ?
Ce naiba e cu tine în seara asta ?
Deci să stau să mă uit
în timp ce te dai la soţul meu chiar în faţa mea ?
Lara, dacă l-aş vrea pe soţul tău, l-aş avea uite aşa.
Cum ? Mai mult nu i-ai putea arăta din sânii ăia.
- Ştii care-i problema ta ? - În regulă...
Ai creierul cât sânii !
- E vina ta ! - Mare, exact !
Daca ai avea măcar jumate de creier, nu ne-am mai certa acum.
Scumpo, te rog, renunţă.
- Noapte bună, frăţioare ! - Noapte bună !
- E foarte îngâmfată. - Nu încerca să-mi dai dreptate.
- Nici nu cred că e stomatolog. - Mai taci.
Cred că nici nu ştie să scrie "anesteziolog".
Femeia aia e o mincinoasă.
Am fost la petrecerea de la ea de la serviciu, boule !
Şi cred că s-a dat la mine şi în noaptea aceea.
Ai vedenii.
Nu s-a dat la tine nici acum, doar că nu-mi place mie de ea.
Îţi înţeleg punctul de vedere. Serios. Sunt de acord cu tine.
Cine arată în halul ăla n-ar trebui să se apropie de chirurgia orală.
Eşti un mitocan.
Stai în scaun, încerci să-ţi păstrezi calmul,
apoi vine şi-ţi atârnă chestiile alea în faţă...
- Ne vedem weekendul viitor, da ? - Bine.
- Mulţumesc. - Noapte bună.
Pa !
Doamne !
Ia uite aici.
- Îmi spui tu când să-i dau drumu'. - Start !
Apropiaţi-vă !
Nu pot să cred că faci asta în fiecare dimineaţă.
E mult prea demodat.
Hai, zâmbeşte !
Doar până face 18 ani.
- Un cadou. - Super ! Ce-i ăla ?
Nu-ţi place să te speli pe dinţi,
iar chestia asta ţi-i spală în 30 de secunde.
Mie îmi place să mă spăl pe dinţi. Nu crede tot ce spune maică-ta.
- La ce oră ai ultimul curs ? - La ora trei.
Dar am de corectat nişte lucrări. Îl iei tu pe Luke ?
După ziua de ieri, probabil că oricum n-o să mai am de lucru.
Crezi că am greşit că am numit-o "vacă inutilă" ?
Cred că şefii admiră părerile sincere.
- L-ai sunat pe taică-tu ? - Când ?
De ziua lui. Ieri.
Da, i-am trimis nişte flori proaspete, trandafiri roz.
I-am trimis o felicitare făcută manual
şi am terminat kiltul ăla la care croşetez din primăvară.
Eşti imposibil !
Ai observat ce-am primit eu de ziua mea anul ăsta ?
Am primit un mormăit.
Maică-mea mi-a spus "La mulţi ani, scumpule",
iar tata a făcut aşa...
A fost un moment superb al vieţii mele.
Mi-au dat lacrimile.
Te-ai gândit vreodată
că cineva trebuie să fie mai important ?
Vreau să ţii minte asta la audierile pentru custodie.
Uite cum îl cicăleşte mami pe tati.
Poţi să ţii minte asta ?
Cum o să te simţi tu dacă Luke n-o să te sune de ziua ta ?
Şi acum vrea să bage zâzanie între noi.
- Eu renunţ. - Şi acum te abandonează.
Vrei să încerci să-l răstorni din nou ?
Eşti gata ? Aliniază-i.
- Aliniază-i şi dă startul. - Start !
Deschid eu.
Poliţia din Pittsburgh.
Avem un mandat de arestare pentru Lara Brennan...
Arestare pentru ce ?
Avem şi un mandat de percheziţie pentru această casă.
- Stai aşa ! - Lara Brennan ?
Dacă mă mai atingeţi o dată, trebuie să vă arestez.
Stai aşa !
- Staţi pe loc ! - Asta e casa mea !
- Lara Brennan ? - Da !
Şi chiar o să vă arestez !
Sunteţi arestată pentru uciderea lui Elizabeth Gesas.
- Linişteşte-te ! - Am copilul în bucătărie !
Ce faceţi ? O arestaţi pentru ce ?
- Întoarce-te ! - Mami !
- John ! - Aveţi dreptul la un avocat...
Ia-l pe Luke.
- ... vă înţelegeţi drepturile... - Luke !
Totul e în ordine, amice !
- Mami ! - Luke !
E în regulă !
Tati !
- Tati ! - Ce e, amice ?
Ce s-a întâmplat ?
Sunt aici.
Poţi să dormi aici dacă stai pe partea ta.
Şmechere !
Nu ştiu de ce mă păcăleşti tu mereu.
Ştii cum să mă păcăleşti, nu-i aşa ?
Culcă-te.
- Dar Sam e prieten cu tine, nu ? - Nu şi la prânz.
- Îţi fură mâncarea sau ce ? - Nu.
- A spus ceva urât despre mami ? - Da.
- L-ai lovit ? - Da.
Bun. Unde l-ai lovit ?
Pe terenul de joacă.
Cred că a durut.
Aşteaptă.
E o jucărie.
Mulţumesc.
Gata.
Şi cealaltă mână.
Nu te gândi la maşină. O luăm noi înapoi, da ?
Bună !
Bună, scumpule !
Îi dai un pupic lui mami ?
Hai, dă-mi un pupic.
Şoarecule, dă-i un pupic lui mami.
Îţi citeşte tati scrisorile de la mine ?
În fiecare seară, la culcare.
Da ?
Ce bine miroşi !
Ce vrei să construieşti azi ?
Un fort ?
O poartă ? Sau un castel ?
Nu i-a fost frică să meargă la şcoală ?
Nu. L-am dus la clasă, l-am pupat şi a intrat direct înăuntru.
Nici măcar nu s-a întors să-mi facă cu mâna.
Prietenii lui !
Şi banca lui...
- Cum a fost prima ta zi ? - Excelentă.
Jumătate din cei prezenţi au stat treji.
- Am vorbit cu mama ta. - Când vine ?
Are cam multe probleme cu firma ei...
Au trecut doar câţiva ani, sigur o să le rezolve.
Tu n-ai mai auzit nimic ?
Despre apel ?
Da. Şi m-am gândit să nu-ţi spun.
- Nu uita ce-a spus Meyer. - Nu începe...
Poate dura şi câteva luni până ia curtea o decizie.
Am văzut-o pe femeia aia. A fost acolo.
N-avea cum să dispară aşa, pur şi simplu.
Meyer caută un alt anchetator.
I s-a agăţat haina în geanta mea,
apoi am simţit cum i-a sărit nasturele ăla.
Trebuie să fie orbi dacă nu-l găsesc.
O să analizeze din nou toate dovezile.
Super ! Pentru că încă n-am ajuns la fundul sacului.
- Ne descurcăm. - Minţi întruna.
Dar arăţi atât de bine...
- Îmi faci o favoare ? - Nu ştiu, sunt cam ocupat.
Vreau să candidezi la funcţia de guvernator.
Pot să fac asta.
Poate schimbi regula asta cu vizitele conjugale,
pentru că eu nu cred că rezist încă 20 de ani.
Sunt bine.
- Sunt bine. - Totul o să fie în regulă.
Îţi promit.
Oare o să mă mai pupe vreodată ?
Trebuie să te ridici.
Te-am prins !
Luke ! Hai să mergem.
- Te-ai distrat ? - Da.
E cam nebună fata aia, nu ?
- Trebuie să plecăm, Carrie ! - Nu !
Nici macar n-a citit-o. Îţi zic... O să-l ducem noi acolo.
Ce se întâmplă dacă o găsim pe femeia care pleca din parcare ?
Apelul final a fost respins.
Nu mai pot fi aduse probe noi la dosar.
A fost un jaf !
Şi dacă i-ar fi folosit cardul, am fi putut aduce asta în discuţie.
Îmi pare rău !
John...
E naşpa de tot.
Asta e tot ?
Acum mai avem doar Curtea Supremă, nu ?
John, în ultimii 30 de ani,
n-a ajuns niciun caz de crimă la Curtea Supremă.
Niciun avocat decent n-ar înregistra măcar pledoariile.
Deci trebuie doar să găsesc un avocat indecent ?
N-ar trebui să fie aşa de greu.
O să fac eu asta, dar vreau să faci ceva pentru mine.
Ce anume ?
Să te uiţi cu atenţie la dovezi şi să uiţi că Lara e soţia ta.
Am văzut dovezile, Meyer.
N-am spus s-o judeci ca fiind vinovată sau nevinovată,
ci doar să te uiţi la ele.
Colegul ei de muncă o vede plecând de la locul faptei,
sângele victimei e pe hainele ei,
amprentele ei sunt pe arma crimei !
După asta am fost la cină !
Cum ai putea să faci asta după ce-ai omorât pe cineva ?
Ar însemna că e o psihopată.
- Şi cearta... - Lara e psihopată cumva ?
- Şi cearta de la birou ?! - Toată lumea se ceartă cu şefii !
Dar cearta asta s-a sfârşit cu o crimă.
Deci vrei să spui că n-ai crezut că e nevinovată ?
- Cum poţi să spui asta ? - Dar ce vrei să spui, Meyer ?!
Că nu mai contează ce credem noi !
Lara nu va fi eliberată !
Habar nu ai cât de mult îmi displace că spun asta.
O să caut pe cineva să depună pledoariile.
John.
John, haide !
John !
Pentru Dumnezeu !
Hai să mergem.
O să-l gasim noi pe Scout, da ?
Mulţumesc.
"Şi îi îmbrăţişez pe Pengui, pe Micul Pengui, "
"pe Kiki şi pe Opossumy."
"Cu multă dragoste, mama."
Să-i scriem şi noi ceva ?
- Îmi dai o monedă de 25 de cenţi ? - Vrei 25 de cenţi ?
Da, dar n-ai voie să-i cheltuieşti,
pentru că sunt de la căsuţa unde te duceam când erai tu mic.
- Mi le dai pe toate ? - Sigur.
Soţia mea, Lara Brennan, a fost trimisă acolo.
- Brennan, B-R-E-N-N-A-N. - Îmi pare rău. Nu poate primi vizitatori.
E ridicol. Trebuie s-o văd.
- Lara ! Lara ! - Îmi pare rău.
Nu aveţi voie acolo !
- Nu aveţi voie aici ! - Opreşte-te !
- Unde te duci ? Treci înapoi ! - Lara !
- Domnule !
- Ce naiba se întâmplă ? - Soţia mea a vrut să se sinucidă.
A fost adusă aici. Aş vrea s-o văd, vă rog.
N-are voie să primească vizitatori.
De ce nu e la urgenţe ?
- A fost adusă de la închisoare. - Două minute. Vă rog.
Două minute.
Bine.
Mulţumesc.
Două minute.
Aşadar, viaţa lui Don Quijote.
Despre ce e ?
A crede în virtute e mai important decât virtutea în sine ?
Da, e vorba şi despre asta. Dar la ce se rezumă tot ?
Să fie oare faptul că gândirea raţională distruge sufletul ?
Să fie oare despre triumful iraţiunii şi a puterii care zace în ea ?
Oamenii petrec foarte mult timp încercând să organizeze lumea.
Construim ceasuri şi calendare şi încercăm să prezicem vremea.
Dar care parte a vieţilor noastre nu e cu adevărat sub control ?
Dacă am alege să existăm doar în realitatea noastră,
pe care noi înşine ne-o creăm ?
Oare asta ne face nebuni ?
Dacă aşa stau lucrurile,
nu e cu nimic mai prejos decât o viaţă în disperare.
E un curs care investighează lucrurile care îi fac pe oameni
să fie liberi, indiferent de costuri.
Vreun alt profesor l-a rezervat pe Papillon ?
Ai evadat din închisoare de şapte ori.
Ce vrei să ştii ?
Cum ai evadat când nimeni nu ştia cum ?
Am avut curaj şi un pic de noroc.
Nicio închisoare de pe lumea asta nu e ermetică.
Toate au câte o cheie. Trebuie doar să o găseşti.
Şi cum faci asta ?
Cauţi mult.
Mai ales lucrurile care nu se încadrează în rutină.
Gardienii se mai relaxează când fac acelaşi lucru zi de zi.
Când se întâmplă ceva, greşesc.
Când vezi acele lucruri, trebuie să fii pregătit.
Trebuie să ai întregul plan pus la punct deja
încă dinainte să ştii cum o să scapi din închisoare.
E uşor să evadezi. Partea grea e să rămâi liber.
Trebuie să ştii unde te duci şi cum ajungi acolo.
Trebuie să ştii cum vor plănui să te prindă, unde şi când.
Şi asta cum naiba afli ?
Plăteşti pe cineva care ştie.
Şi multe depind de faptul
dacă închisoare e în oraş sau în afara oraşului.
E în oraş.
De unde eşti ?
Pittsburgh.
E un oraş complicat.
Au atâtea poduri şi tuneluri pe care le pot bloca...
Din momentul ordinului,
poliţia poate sigila centrul oraşului în 15 minute.
Cum pot fi aşa precişi ?
După 11 septembrie, cei de la Siguranţa Naţională
au dispus ca fiecare oraş să aibă un plan de închidere.
Centrul oraşului Pittsburgh, Philadelphia, Boston, Minneapolis...
La toate durează 15 minute.
Washington DC poate fi închis în mai puţin de zece minute.
În 35 de minute, pot avea poliţişti la toate ghişeele de pe autostrăzi
şi pot organiza filtre pe drumurile secundare.
Încă nu vor avea poza ta, dar vor avea descrierea ta.
Şi dacă nu poţi să scapi ? 35 de minute nu e prea mult timp.
Atunci te predai.
Pentru că te-ar împuşca pe loc, şi pe oricine ai mai avea cu tine.
Stai departe de gări şi autogări.
Nici să nu te gândeşti la aeroporturile locale.
Pleacă dintr-un alt stat.
În al doilea rând, identitatea. E uşor să găseşti acte false,
dar mai greu găseşti unele cu care să treci printr-un aeroport.
O să ai nevoie de un paşaport,
de un permis de conducere şi un număr de asigurare socială.
Dacă trebuie să închiriezi o maşină,
caută o firmă care acceptă şi plata cu numerar.
Încă se mai verifică cardurile de credit, aşa că
foloseşte numele unei persoane reale în buletin.
În al treilea rând, destinaţia.
Va trebui să te duci într-un loc care nu atrage turiştii americani.
Gândeşte-te la Yemen şi o să te prinzi tu.
Apoi banii. O să ai nevoie de o mulţime de bani.
Totul e scump: hotelurile, deplasările, informaţiile.
Cât ?
Suficient cât să-ţi ajungă cel puţin cinci sau şase ani.
Când rămâi fără bani, rămâi fără prieteni.
Dar, înainte de a face ceva,
trebuie să te întrebi dacă eşti în stare de aşa ceva.
Ai putea să nu-ţi mai vezi părinţii niciodată ?
Ai putea omorî un paznic,
ţi-ai putea lăsa copilul la o benzinărie,
ai putea împinge o bătrânică pe jos doar pentru că e între tine şi uşă ?
Pentru a reuşi, astfel de om trebuie să devii.
Dacă nu te crezi în stare, nici să nu începi,
pentru că doar o să moară cineva din cauza ta.
Cum te-au prins ?
M-am predat.
Nu mai suportam să mă întreb întruna
când avea cineva să intre pe uşa dormitorului.
Câţi bani ai în buzunar ?
Succes !
ULTIMELE TREI LUNI
Nicio închisoare de pe lumea asta nu e ermetică.
Toate au câte o cheie. Trebuie doar să o găseşti.
Şi cum faci asta ?
Cauţi mult.
Mai ales lucrurile care nu se încadrează în rutină.
Pe stânga, Închisoarea Allegheny,
una dintre cele mai mari închisori din lume.
Au existat doar trei tentative de evadare,
din care n-a scăpat nimeni cu viaţă.
Dacă vă uitaţi în dreapta, partea de sud...
"La primul palier de cotitură, stâlpul acesta prezenta o adâncitură, "
"un fel de nişă, lată cam de un pas şi ceva mai mult în adâncime, "
"atât cât să încapă un om."
"Cu tot întunericul ajungând pe palier,
prinţul îşi dădu seama imediat că cineva era ascuns în acea adâncitură."
25, 26, 27,
28, 29, 30.
Gata ?
Apoi banii.
O să ai nevoie de o mulţime de bani.
Totul e scump: hotelurile, deplasările, informaţiile.
Luăm selecţia,
apoi o să folosim lasoul magic ca să scoatem uşa din fundal.
Identitatea. E uşor să găseşti acte false,
dar mai greu găseşti unele cu care să treci printr-un aeroport.
- Oxycontin ? - Zece pe bucată şi cinci pentru 40.
Am nevoie de nişte paşapoarte.
Cară-te, omule ! Valea !
Trebuie să plăteşti în avans, şefu'.
- Pot să fac asta. - Ştii hotelul Lafayette ?
E pe Main Street.
Când ajungi acolo, du-te la bar şi întreabă de Harv.
- Pe tine cum te cheamă ? - Spune-i că te-a trimis Mouss.
Îl caut pe Harv !
- Harv ? - Da.
Mouss mi-a spus să vin la tine.
Serios ? Ce vrei ?
Trei paşapoarte, un permis şi un număr de asigurare socială.
- De unde-l ştii pe Mouss ? - Mai are grijă de copilul meu.
Bine, urmeaza-mă.
- Ai pozele la tine ? - Da.
- Cât ? - 1500 de dolari.
Dacă te mai prind vreodată, o să pierzi un ochi.
A fost o prostie. Am căzut de pe motor.
Adică motorul care stă în garaj de doi ani de zile ?
Dă capul pe spate.
Un tip a făcut o glumă despre Lara.
Deci asta faci tu acum,
îi pocneşti pe toţi care cred că e vinovată ?
Ce vrei să zici ?
Că e important ce crezi tu.
- Nu ce crede altcineva... - Serios ?
- Tu ce crezi, mamă ? - De ce vrei să începi o ceartă ?
Hai, prietene. Plecăm. Unde-i geanta lui ?
- De ce faci asta ? - Fără niciun motiv.
Doar am crezut prosteşte că cei care au iubit-o
o vor considera nevinovată. Greşeala mea.
Încetează !
Du-te şi pup-o pe bunica.
Hai să mergem.
Te doare faţa ?
Un pic.
L-ai lovit şi tu ?
- Nu l-am lovit. - Nu-i nimic.
Eşti bine ?
Am nevoie de nişte acte de identitate:
paşapoarte, cărţi de asigurare socială...
Cară-te de aici.
Da ?
Am fost la bar. Ştiu ce cauţi.
Sunt surd, idiotule. Ţi-am citit pe buze.
De ce ai nevoie ?
De paşapoarte, de un permis
şi un număr de asigurare socială care acceptă card de credit.
3.700 de dolari.
E prea mult.
E, dacă nu le mai primeşti.
Am nevoie de poze şi de 1.000 în avans.
- Ţi le aduc miercuri. - Nu aici.
Nu vreau să te mai întorci aici.
În parcare la Don's. Pe strada Eckert.
Sub pod, la ora două.
Dacă nu ajung la timp, pleacă.
Puneţi-vă degetul acolo.
- Mulţumesc, asta e tot. - Mulţumesc.
Mai stau câteva minute.
Porţi ochelari ?
Da.
Am adormit în timp ce corectam lucrări.
Când ?
Cu un an în urmă, cred.
Acum un an.
Uită-te la tine... Cum ai putut să-ţi faci asta ?
Sunt fără speranţă dacă n-o am pe soţia mea.
Nici să merg cu bicicleta nu mai ştiu.
Îmi pare rău pentru casă.
Nu ştiu unde să mi te mai imaginez.
Închid ochii şi îl văd pe Luke în dormitorul său,
iar pe tine, pe canapea, lângă fereastră.
Nu ştiu unde să mi te mai imaginez.
Arată-mi pe unde bag gloanţele.
Bună, sunt John.
Luke nu se simte prea bine, aşa că o să-l duc acasă.
Aş vrea să-mi ţină Carl locul la cursul de la ora trei.
Mersi.
N-ai de gând să răspunzi la telefonul ăla afurisit ?
Trebuia să pleci !
Am nevoie de ele.
Ai observat că tipul ăla era poliţist ?
Dă-mi banii odată.
Îţi doreşti asta prea mult.
O să-o dai în bară.
Bună ziua, dle Brennan.
Azi o să vă arăt cum să faceţi o cheie care poate deschide orice încuietoare.
Se numeşte cheie universală.
Mai întâi, trebuie să găsiţi o cheie
care să încapă în tipul de încuietoare pe care vreţi să-l deschideţi.
Eu am o cheie care se potriveşte la uşa mea de la intrare,
dar tocmai am schimbat încuietorile, aşa că nu se mai deschide.
În primul rând, trebuie prinsă bine cheia,
luaţi o pilă de metal şi piliţi până la cel mai scund dinte posibil.
Cheia universală ridică toate picioruşele
pentru o fracţiune de secundă, iar camera rămâne goală,
aşa că puteţi deschide uşa.
- Poftim. - Nu te atinge de alea !
- Scuze. - Îmi fac şi eu treaba.
- Unde sunteţi dvs aici ? - Acolo, în mijloc.
În mijloc. Puteţi să-mi arătaţi ?
Eu sunt.
Acolo.
Deci nu sunteţi dvs acolo, lângă lifturi ?
Nu, eu am fost pe aici, pe undeva.
Dar ce s-a întâmplat ?
- Să vă spun eu dvs ? - Da.
Ştii ce e o cheie universală ?
Îmi pare rău.
Dacă dvs aţi fost vinovatul,
gândiţi-vă bine ce-o să se întâmple cu copiii dvs
dacă ambii lor părinţi vor ajunge la închisoare.
Tata !
Da, prietene.
Da.
Mersi.
Deci am arestat-o pe soţia lui,
iar acum o să-l acuzăm pe om pentru că a vomitat ?
A vândut casa. Deja are un cumpărător.
Pe piaţa asta ? Ce noroc are...
Putem să ne întoarcem la treburile poliţiei acum ?
Nu ştiu cum ai reuşit să fii singură atâta timp.
Tată, îmi dai fursecurile ?
- Ţi-e foame ? Nu vrei un sandviş ? - Nu.
- Ia-o. - Mersi.
Carrie !
Îmi cer scuze.
Deja văd că şi-a dat seama cum merg lucrurile.
Sunt Nicole.
- Ţin minte. - Serios ?
- O ţin minte pe fata ta. - E greu de uitat.
- Luke trebuia să ducă asta acasă. - Are memoria lu' taică-su.
E pentru petrecerea de ziua lui Carrie.
Să veniţi, vă rog. Mi-ar plăcea s-o cunosc pe soţia ta.
N-o să vină.
E mai complicat.
Înţeleg. Şi cu mine e complicat.
Carrie, hai să mergem !
Noi ne ducem să mâncăm. Nu vreţi să veniţi şi voi ?
- Nu, nu cred. Suntem cam... - Ocupaţi ?
Haideţi. Vă suntem datori pentru fursecuri.
Corect. Şi le-am făcut cu mâna mea.
Şi ai mai învăţat şi cum să le împachetezi.
Haide, Luke.
Şi tu dai la schimb ceva pentru timpul petrecut cu Luke ?
Nu. Eu şi Luke stăm împreună tot timpul.
Cred că de-asta te văd pe tine atât de des
Nu cred că şi-ar dori nimic mai mult decât să fie aici... cu el.
Lara, îi este dor de toate astea.
Totul se rezumă la priorităţi, nu ?
Nu, nu e ea genul ăla.
E la închisoare.
- Nu spun la prea multă lume. - Înţeleg.
E nevinovată. N-a ucis-o ea pe femeia aia.
Bun. Adică...
Sunt convinsă că n-a fost ea vinovată.
Ar trebui să plecăm acasă.
Bine.
Mulţumesc mult pentru invitaţie. O să încercăm s-o onorăm.
Ar fi super !
- La revedere. Luke ! - La revedere.
Haide.
Carrie, haide !
Boli asociate cu diabetul.
Hipercalemia, concentraţie ridicată de potasiu în sânge.
Complicaţii mortale ale diabetului.
Cum să spargi o maşină, calea uşoară.
Bună !
Ce s-a întâmplat ?
Ce e ?
Nu...
Nu.
N-au voie să te mute fără să te anunţe înainte.
Cu trei zile înainte nu înseamnă că te anunţă.
Trebuia să stau aici doar pe durata apelului.
Ştiam că o să fiu mutată într-o închisoare.
ULTIMELE TREI ZILE
Nu, n-am timp două săptămâni. Trebuie să semnez angajamentul mâine.
Încă n-a fost radiat titlul de proprietate. N-am cum să...
- Cât pot să-mi dea ? - Nimic !
- Ce cauţi aici ? - Am cursuri.
Să fii cuminte, da ?
Mersi.
Eşti bine ?
- Eşti bine ?? - Ce faci ?!
Era să ne omori !
Îmi cer scuze !
Nu eşti întreg la minte ! Tu chiar nu te uiţi ?!
Nu te apropia de noi !
Bună !
- Ce s-a întâmplat ? - Nimic.
S-a întâmplat ceva cu Luke ?
- Nu. - Dar ?
L-am rugat pe Meyer să vadă ce poate să facă să nu te mute.
I-am spus că ne-ar fi greu să batem atâta drum,
că Luke deja are probleme la şcoală, şi aşa şi e...
Nu mai petrec suficient timp cu el...
- Nu ? - Nu.
Serios ?
Doamne, John !
Exagerezi, să ştii.
Îi este greu lui Luke deoarece mami e la închisoare pentru crimă,
nu pentru că tati nu petrece suficient timp cu el.
Tatăl tău are dreptate,
tu chiar nu trăieşti pe aceeaşi lume ca noi.
Mă bucur că vorbiţi.
- Dar pe ce lume trăiesc eu, Lara ? - Nu ştiu, John, dar nu e cea reală.
Cea în care o să stau aici pentru restul vieţii.
Nu mai îmi vorbi mie de fantezii,
de parcă o să trăim până la adânci bătrâneţi...
E totul în regulă ?
Da. Scuze.
Acum o să stai aici supărat, de parcă m-ai fi dezamăgit.
Ce vrei să fac, să te fac să te simţi mai bine ?
Am priceput.
Îmi cer scuze.
Acum îţi cer scuze. Eşti extraordinar.
- Ce vrei de la mine, Lara ? - Ce vreau de la tine ? Nimic.
Deja eşti perfect.
Nici măcar nu m-ai întrebat dacă sunt vinovată sau nu.
- Dacă am omorât-o. - Pentru că ştiu că n-ai omorât-o.
Atunci te înşeli.
Am terminat.
Domnule, n-aveţi voie să staţi acolo !
Dle, părăsiţi clădirea acum !
Domnule !
- Ce vrei ?! - Taci.
Nu mă interesează ce spui sau felul cum o spui.
Nu cred că tu ai fost vinovată, şi n-o să cred niciodată.
Te cunosc prea bine.
Îţi promit...
... că n-o să stai aici toată viaţa.
Taci !
Eu nu ştiu ce se întâmplă, omule.
- Ai terminat ? - Toată lumea a ieşit.
Trebuie să mă întorc la Jimmy.
Înapoi !
Aruncă arma !
Du câinele de-aici !
Dacă tragi în câine, te omor !
- Vrei să chem poliţia, nenorocitule ?! - Bună idee !
Treci acolo !
- Şi tu ! - Nu intru eu acolo !
Treci acolo !
Intră odată !
Încuie uşa !
- Mişcă ! - Eşti ca şi mort.
- N-am făcut nimic ! - L-ai adus aici !
Nu l-am adus eu !
În genunchi ! La podea !
Unde ţii banii ?
Uite. Merit să scap de tine.
- Unde sunt restul ? - Poftim !
- Mai ia. - Unde ţii banii ?
O să-ţi dau banii ţie. Sigur că da.
Te împuşc.
Nu eşti în stare să împuşti nici măcar un câine.
- Vă omor pe amândoi ! - Nu, vă omor eu pe amândoi !
- Dă-i banii ăia odată ! - Tu taci naibii din gură !
Dă-i banii !
Dumnezeule !
Vezi ? N-o să mă omori.
Mai mult de atât nu poţi să faci.
Du-te acasă. O să vin după tine şi o să te omor.
Faci risipă de ceva bun !
Da, ceva bun care are conţinut ridicat de alcool.
Ce ? Ce vrei să faci ? Să-mi dai foc ?
Da, asta o să fac.
Dumnezeule !
Ăsta e un laborator de metamfetamină, idiotule !
Nu.
A fost.
Unde ţii banii ?
Am copilul sus !
- Ridică-te ! - Dumnezeule !
Sus !
Te rog !
Te rog, lasă-mă să plec !
E cineva aici ?
Te rog !
Te rog, du-mă la spital !
Nu pot să respir...
Te rog !
Nu pot să respir...
Dă-te la o parte.
- Ce avem aici ? - Un miracol.
E un laborator de metamfetamină la subsol, iar casa încă e în picioare.
Trebuia să fie doar un crater aici.
Îl cunoşti ?
E Alex Gaidar, a mai fost condamnat pentru violenţă şi trafic de droguri.
Avea un copil ?
Vecinul spune că soţia l-a părăsit cu tot cu copil anul trecut.
Ce surpriză !
Au aflat din ce grupă e sângele ăsta ?
Nu, dar cineva a ieşit pe uşa din spate cu hemoragie.
Cei de la Zona 3 au găsit victima unui schimb de focuri
moartă pe o bancă într-o staţie de autobuz.
Salut !
Am venit să-l iau pe Luke.
Doarme buştean.
Da, am venit să-l iau pe Luke.
John...
- Eşti bine ? - Da, sunt bine.
Salut, prietene.
Trezeşte-te, prietene, mergem acasă.
Cum spui ?
Mulţumesc, bunico.
Dă-i un pupic mare bunicii.
- Sunt prea obosit. - Prietene...
Nu-i nimic.
O să primesc o mulţime de pupici săptămâna viitoare.
Vreau să-l duc la Festivalul Toamnei în Kutztown, la Clydesdales.
- Pe curând. - Pa !
Pa.
Pa, bunicule.
La revedere.
Pa, mamă !
Pa.
- Devii sentimental la vârsta ta. - Da...
Ai putea să-mi dai o cafea.
Idioţilor !
Pot să-l duc eu ?
Nu. Ia doar ce încape în rucsac.
- Dar în buzunare ? - Nici în buzunare.
Alo ?
- Mă întorc imediat. - Bine.
Bună, amice.
Deci...
Eşti bine ?
Da.
Vor să cheme toate animalele la petrecere.
E la 922 East Street.
Ştiu unde e.
Bine ? Hai să mergem.
Stopul e de la un Prius, model 2004-2009.
- Ce criminal conduce un Prius ? - Unul cu spirit civic ?
1.000 de maşini sunt înregistrate în oraş şi 7.000, în tot statul.
- Câţi dintre proprietari au antecedente ? - Şase.
Patru delapidatori, răufăcători cu mâini curate,
un violator şi o criminală.
- Începe cu criminala. - E la închisoare, pe viaţă.
Violatorul e liber.
Caută-l.
Haide.
- Bună. - Salut.
- Mă bucur să te văd. - Şi eu.
- Bună, Luke. - E un ponei.
Nu sunt uşor de împachetat.
Ştii că petrecerea începe de-abia la ora 11:00, nu ?
Serios ?
Cum e ? În jurul orei 9 ? Îmi pare rău.
Ar fi trebuit să citesc cu mai multă atenţie.
Nicio problemă. Ce-ar fi să i-l dai lui Carrie ?
Cred că ai putea să mă ajuţi.
Mai am ceva de rezolvat.
Îmi pare rău.
Atunci ne vedem mai târziu.
Mulţumesc mult.
I-am...
Are numărul părinţilor mei în haină.
În buzunarul de la piept.
În caz că întârzii.
Nu-i nicio problemă.
Violatorul e în scaunul cu rotile. Nu ştiu dacă e karma sau ghinion.
Criminala unde e închisă ?
La penitenciarul din oraş.
E măritată ? Sau are vreun copil cu permis de conducere ?
Da. Ce e ?
Analizele Larei Brennan.
Sună la laborator.
Cu siguranţă ai enervat pe cineva.
- Tot ocupat. Mai încerc. - Lasă. Cheamă o ambulanţă
şi trimite-o la Spitalul Universitar. Îi aştept acolo.
Da. Mulţumesc.
- E măritată cu un profesor. - Ai adresa ?
Nu e nicio maşină în garaj. Vrei să fac rost de mandat ?
Da.
Fă rost de mandat.
Lara Brennan e transferată la Spitalul Universitar.
- Acum ? - Da.
Ia legătura cu escorta.
Spune-le că venim la spital în zece minute.
Da. Am ajuns.
Prizoniera e în siguranţă. N-au fost probleme.
Se rezolvă.
Mâinile la vedere.
- John. - Lasă telefonul.
- Ce cauţi aici, John ? - Mâinile la ceafă.
- John, ce faci ?! - Scoate-i cătuşele. Stai jos.
John, opreşte-te !
Stai jos cu faţa la perete.
Prizoniera e în siguranţă.
- Tocmai a spus... - Treci pe roşu.
De mâini şi de picioare. Strânge cât de tare poţi.
Dacă ieşi pe uşă cu el, o să muriţi amândoi.
- Taci ! - John, are dreptate.
Ascultă-l. O să murim din cauza ta.
- De ce faci asta ? - Pentru că n-avem altă soluţie !
- Îmbracă-te. - Nu-i adevărat !
- Lara, îmbracă-te. - Nu !
- Acum ! - Nu !
Bine...
Sună-ţi fiul şi spune-i că nu vii acasă.
- Unde e ? - Te aşteaptă.
Vrei să-i spui că nu vii ?
- Cum poţi să faci asta ? - Apasă butonul.
Spune-i că nu vin nici eu.
- John... - Ţi se pare că mă duc acasă, Lara ?
Sună-l şi spune-i că a rămas singur, că părinţii lui nu se mai întorc.
Dumnezeule, John !
Nenorocitule.
Sunt doctor Lifson. Aveţi o pacientă de la penitenciar ?
Lara Brennan ?
Da. Îi administrăm o perfuzie şi 20 de unităţi de insulină.
Recepţionat.
Paza !
Afară !
Înapoi !
- Nu face vreo prostie. - Înapoi !
Avem oameni la fiecare ieşire. Vei fi împuşcat dacă încerci să fugi.
Apasă pe buton, Lara.
- Stai. - Apasă pe buton !
John, nu face asta !
- Unde sunt scările ? - Acolo.
Un bărbat şi o femeie în halat se îndreaptă spre parcare.
O să fie bine.
Uită-te la mine. Totul o să fie bine.
Fă cum îţi spun. Îţi promit. Totul o să fie bine.
Lara. Dă-ţi jos halatul.
Haide.
E în regulă. Stai aici.
Toţi agenţii din personalul de securitate...
- Fii atent la uşă. - Da.
Stai !
La naiba !
Cine-i pe coridor ?
E cineva pe coridor ?
Nu te uita.
Fugi !
Super !
Aici !
Fugi !
Eliberaţi coridorul !
Haide !
Pe-aici !
Hai, Penguins !
Desfă-ţi părul.
Harris, du-te pe acolo. Hai !
Harris, sunt la metrou. Harris ! La metrou !
Am înţeles.
Sunt pe peron !
Blocaţi staţiile din ambele direcţii.
Sunaţi la autoritatea de transport şi opriţi toate trenurile.
Stai !
Ce faci ?
Atenţie, se închid uşile.
La o parte ! Poliţia !
Trenul de la linia patru a plecat. Opriţi trenul ăsta !
Următoarea oprire...
Ţine-te bine.
Puştiule, ţine-te cu ambele mâini.
Nu.
Pe-aici.
Acolo !
- E roşu ! - Ţine-te bine.
E roşu !
Împânziţi oraşul, gările şi staţiile de autobuz.
Trimiteţi-le portretele robot la poliţie.
Recepţionat.
- Câţi ani are copilul lor ? - Şase.
Află unde e.
- De ce nu mi-ai spus ? - Pentru că m-ai fi oprit.
Insulina ta e aici.
Ai acolo o borsetă cu farduri.
Ale tale erau vechi. Sper că am cumpărat ce trebuia.
Vă amintiţi unde l-aţi văzut ultima dată ?
Ghici cine a evadat din închisoare.
Aşteptaţi o clipă.
- Bună ziua. - Bună. Am venit să-mi iau fiul.
Nu s-au întors încă.
De unde ?
De la grădina zoologică.
E o petrecere la zoo.
Ar trebui să se întoarcă într-o oră, dacă doriţi să aşteptaţi.
Nu. Mulţumesc.
Ce e ? Ce s-a întâmplat ?
- Unde-i Luke ? - E la petrecere.
Ai spus că petrecerea e aici.
M-am înşelat. I-a dus la grădina zoologică.
- Destinaţia. - Ea ?
Grădina Zoologică Pittsburgh.
Timp până la destinaţie, 17 minute.
Mama lui Carrie, Nicole.
Întrebaţi vecinii dacă l-au văzut pe băiat
sau dacă au observat ceva ciudat zilele astea.
Timp până la destinaţie, 11 minute.
Peste 300 m, întoarceţi la stânga.
Peste 150 m, întoarceţi la stânga.
Peste 30 m, întoarceţi la stânga.
Întoarceţi la stânga.
Ai întors greşit.
John, grădina zoologică e în spate. Ai luat-o aiurea.
Ce faci ?
O să sune la părinţii mei.
- Poftim ? - Ei o să-l caute.
O să găsesc eu o cale să-l aduc la noi.
Eşti nebun la cap ?
Am încercat ! Nu mai avem timp !
Din clipă în clipă, vor bloca drumul în faţa noastră.
Ar putea fi acolo chiar acum ! Dacă nu ieşim acum, nu mai scăpăm !
Găsesc eu cale să-l aduc la noi, da ? O să găsesc eu o cale.
Nu, e în regulă. Mulţumesc că aţi avut grijă de el.
A fost plăcerea noastră.
Bună.
Pot să stau în spate ?
Sigur.
Traficul se îngreunează la cabinele de plată a taxei.
Cel mai rău e în centru, unde poliţia a blocat accesul în gară
şi percheziţionează toţi pasagerii.
În direct de la Union Station, transmite Sylvia Patterson.
John...
Ce facem ?
Ne ducem la gară.
- Rămâi în maşină. - Bine.
Îmi cer scuze că primarul a fost întârziat,
dar nu eu le-am spus să oprească fiecare maşină.
Eu le-am zis să le oprească doar pe cele care aveau un copil şi un cuplu.
Domnule, ştiu...
Da, domnule.
Sigur ajung 20 de dolari ?
Un bilet până la Buffalo e de trei ori mai mult.
Da, oricum mergem încolo.
Trimiteţi-le pozele la toate gările, autogările şi aeroporturile
pe o rază de 500 km.
Ohio, Maryland, Virginia de Vest,
New York, New Jersey, Virginia, Michigan, Kentucky şi Indiana ?
Ştii tu unde se duc, isteaţo ?
- Ne mai vedem noi, Tom. - Mersi din nou.
- Vrei s-o vezi ? - Doar dacă aflăm unde sunt.
N-avem noi norocul ăsta.
Scuzaţi-mă. Asta e cafea ?
Câte aeroporturi sunt în Ontario şi Quebec ?
Vrei să închid telefonul şi să le număr ?
Aveţi o călătorie lungă pentru câteva bagaje de mână.
Poftim ?
E o călătorie lungă pentru câteva bagaje de mână.
Ştiţi de câte ori ne-aţi rătăcit valizele ?
Poftiţi biletele şi tichetele de îmbarcare.
Vă mulţumim.
I-am găsit pe părinţi.
Aşa că aţi hotărât să plecaţi la plimbare toată ziua ?
George voia să vadă frunzele.
Şi nu ştiţi unde se duc, nu ?
Ţi-am spus, n-am vorbit cu el.
Mă descurc eu.
Ia-o înainte Luke.
Bună ziua.
Cred că v-ar prinde bine o pauză.
Mulţumim.
Hai prietene.
- Păcat că n-ai găsit mai multe bucăţi. - Da...
Mi-aş dori să-mi dau seama unde e locul ăsta.
Am verificat toate site-urile cu destinaţii turistice.
- E palatul prezidenţial. - Ce ?
A arătat pe CNN. S-a prăbuşit în cutremur.
Ştim unde se duc !
Arată-mi !
Mulţumim că aţi aşteptat. Îmbarcarea va începe pe rânduri.
Opreşte-i la porţile de îmbarcare. Uită-te şi tu.
Haideţi !
Scuzaţi-mă. Nu urcă nimeni la bord.
Scuzaţi-mă, vă rog !
Îmi pare rău, nu e nimeni asemănător descrierii în avion.
Sunt în avion.
Aveţi fotografiile ?
Le avem. Nu sunt în avion.
Mai sunt alte zboruri spre Haiti în seara asta ?
Mai sunt alte zboruri spre Haiti ?
Nu mai sunt. Altceva ?
Nu. Mulţumesc.
Începe să plouă.
Anunţ FBI-ul.
Te-ai întrebat de ce am găsit doar geanta asta şi nu şi pe celelalte ?
Căpitanul a oprit semnalul pentru centură.
Durata zborului până la Caracas, Venezuela, e de 5 ore şi 32 de minute.
Căpitanul vă roagă să vă asiguraţi centurile.
- Tipul ăsta e profesor ? - La o şcoală publică.
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc & BRiLi
Sincronizare: Driv3r @ titrari.ro
- A auzit un nasture. - Poftim ?
A auzit un nasture căzând pe jos.
Ploua când am investigat scena crimei ?
Acum trei ani ?
Ce căutăm aici ?
Poartă-te ca o poliţistă şi apucă de cealaltă parte.
Ai înnebunit.
- Gata ? - Da.
Îl ţii ?
Chiar credeai că o să-l găseşti ?